baseret på romanen af WINSTON GRAHAM
Bestjålet. Blanket af.
9.967 dollars, præcis som jeg sagde i telefonen.
Det er hende, Marion Holland, der gjorde det. Det er hende, Marion Holland!
-Kan De beskrive hende, hr. Strutt? -Selvfølgelig kan jeg beskrive hende.
165 cm høj, 50 kg,
størrelse 36, blå øjne, sort, bølget hår,
pæne ansigtstræk, gode tænder...
Hvad er så morsomt?
Der er blevet begået et groft tyveri her!
Ja, hr. De sagde sort hår, bølget,
-pæne ansigtstræk, gode tænder. -Ja.
Hun var ansat her i fire måneder?
Hvordan var hendes anbefalinger, hr.?
Ja, faktisk...
Ja, hun havde anbefalinger, er jeg sikker på.
Husker De det ikke, hr. Strutt? Hun havde slet ingen anbefalinger.
Hun brugte kopimaskinen og regnemaskinen.
Ingen fortrolige opgaver.
Hr. Rutland. Jeg vidste ikke, De var i byen.
Jeg har lige haft et røveri. Næsten 10.000 dollars.
Det hørte jeg. Af en smuk pige uden anbefalinger.
De husker hende. Jeg udpegede hende, sidst De var her.
De sagde noget om, at jeg forbedrede stedets udseende.
Åh, hende. Brunetten med benene.
Undskyld, d'herrer. Hr. Rutland er en kunde.
Jeg tror ikke, De har tid til forretninger i dag, hr. Strutt.
-Ikke med den bølge af kriminalitet. -Åh, nej, nej.
Der er altid tid til Rutland-forretninger. Det ved De.
Hvordan går det i Philadelphia?
Den lille heks! Jeg skal få hende spærret inde i 20 år!
Jeg vidste, hun var for god til at være sand.
Altid så villig til at arbejde over, lavede aldrig en fejl.
Trak altid nederdelen ned over knæene,
som var de en nationalskat.
Hun virkede så rar, så effektiv, så...
Lovende?
SYGESIKRING MARION HOLLAND
I TILFÆLDE AF ULYKKE...
SYGESIKRING MARY TAYLOR
Wilmington, Baltimore, Washington. Richmond, Petersburg, Rocky Mount.
Wilson, Fayetteville, Florence. Charleston, Savannah, Jacksonville,
Miami, Tampa, Saint Petersburg.
Charleston, Pittsburgh, Camden afgår fra spor 12.
-Goddag, fru Maitland. -Godt at se Dem igen, frøken Edgar.
-De får det samme værelse. -Tak, fru Maitland.
Kan nogen køre mig over til Garrod nu?
Naturligvis. Når De er klar.
Så snart jeg har klædt mig om.
Godt at se Dem igen, frøken Edgar.
Goddag, hr. Garrod.
Åh, der er min skat.
Den store frækkert vidste, der ville ske noget.
Han har prøvet at bide mig to gange i dag.
Forio, hvis du vil bide nogen, så bid mig.
Tak.
Mor, mor, jeg er syg.
Send bud efter lægen over bakken.
Ring efter lægen. Ring efter sygeplejersken.
Ring efter damen med alligatortasken.
"Fåresyge," sagde lægen. "Mæslinger," sagde sygeplejersken.
"Ingenting," sagde damen med alligatortasken.
Hvor mange år vil jeg leve?
Tak.
En, to, tre, fire, fem, seks,
-syv, otte, ni, ti, elleve... -Åh, det er dig. Hvor er min mor?
Hun er ved at lave en pekantærte til mig!
Det er typisk.
Mor, mor, jeg er syg.
Send bud efter lægen...
-Hvem er det, Jessie? -Hej, mor.
Nej, nu har jeg aldrig. Marnie! Hvis du ikke er betagende.
Jeg kan slet ikke begribe, hvordan du kan være sådan over det hele.
Boston i Massachusetts. Elizabeth i New Jersey.
Jeg har nogle krysantemum med til dig.
De gladiolus er helt friske.
Frøken Cotton kom med dem i går aftes.
Jeg kan ikke fordrage gladiolus. Jeg smider dem ud.
For søren... Marnie, se, hvor de drypper.
Her, Jessica, kan du ikke tage dem hjem til din mor?
Hun kommer ikke hjem før klokken seks. Jeg skal blive her indtil da.
Men så tag dem ud i køkkenet. Bare få dem væk.
Sæt dem ud i køkkenet, Jessie, skat, inden de drypper ud over det hele.
Vi kunne godt lide gladiolus.
Jeg sender dig masser af penge, mor. Du behøver ikke være babysitter.
Hvem sagde, jeg behøvede det? Det er en fornøjelse.
Den lille, kloge Jessie.
Marnie, hvis du bare kunne høre nogle af de ting, hun siger.
Men det kan jeg.
Jeg synes, jeg får en udførlig, detaljeret gengivelse
af alle Jessie Cottons kloge udtalelser.
Og hvad mere er, hver gang jeg kommer hjem, er hun her.
Jeg kan se, du har lysnet dit hår, Marnie.
-Lidt. Hvorfor? Kan du ikke lide det? -Nej.
For lyst hår virker, som om en kvinde prøver at tiltrække mænd.
Mænd og et godt ry går ikke i spænd.
Jeg har købt noget til dig, mor.
Hvad har du nu smidt gode penge ud på?
Åh, Marnie.
Du skal ikke bruge alle dine penge på mig.
Men det er det, penge er til for.
Som Biblen siger: "Penge skaffer det alt sammen til veje."
Vi taler ikke respektløst om Biblen her i huset, unge dame!
Nej, nu har jeg aldrig! Hvordan skal den sidde?
Sådan. Højt oppe under hagen. Den er smart, meget smart.
Går rundt og køber pelsstykker, som var de ingenting.
Hr. Pemberton gav mig lønforhøjelse igen.
Jeg fortalte fru Cotton, min datter er en millionærs privatsekretær.
Han er så generøs overfor hende, som var hun hans egen datter.
Bernice, skal du ikke børste mit hår,
inden min mor kommer hjem?
Selvfølgelig, min skat. Løb du op og hent børsten.
Åh, den pige og hendes hår.
Minder mig om dig, da du var lille.
Farven.
Denne side af vejen får ikke sol om eftermiddagen.
Min hofte og mit ben gør så frygteligt ondt.
Jeg har børsten!
Marnie, pas på mit ben.
Jeg havde aldrig tid til at pleje Marnies hår, da hun var en lille pige som dig.
-Hvorfor? -Åh, barn dog!
Efter min alvorlige ulykke
var jeg først syg i lang tid, og så måtte jeg arbejde.
Havde I heller ikke en far?
Nej, det havde vi ikke. Slet ikke!
Sådan. Så smuk, som en børstning kan gøre dig.
Skattepige, den er fem minutter over seks. Du må hellere løbe hjem.
Og husk de gladiolus til din mor.
Hvad med min tærte? Hvad med min pekantærte?
Jeg laver den færdig i aften og kommer over med den.
Jessie, lov mig nu at gå lige hjem.
Okay, Bernice. Vi ses senere, Bernice.
Kan du virkelig lide tørklædet, mor? Det er ægte mink.
Sådan. Du ligner en ældre mands kæreste.
Ingen mand har nogensinde givet mig noget så flot.
Vi har ikke brug for mænd, mor.
Vi klarer os fint selv. Bare du og jeg.
En anstændig kvinde har ikke brug for en mand.
Se dig en gang, Marnie. Det sagde jeg til fru Cotton, se min Marnie.
Hun er for klog til at blive involveret med mænd,
ingen af dem.
Lad os gå ud i køkkenet. Jeg skal se til den tærte.
Marnie, jeg har tænkt over
at spørge frøken Cotton og Jessie, om de vil flytte ind sammen med mig.
Frøken Cotton er en flink kvinde.
Hun er anstændig. En hårdtarbejdende kvinde med en lille pige.
Hvorfor siger du ikke bare, hvad du mener?
Det du vil, er, at Jessie kommer og bor sammen med dig.
Du burde ikke være jaloux på sådan en lille pige.
Hun generer ikke mig, og vi kan altid bruge ekstra penge.
Familien Cotton er anstændige mennesker.
Hvorfor elsker du ikke mig, mor?
Det har jeg altid undret mig over.
Du giver mig aldrig en brøkdel af den kærlighed, du giver Jessie.
Mor.
Hvorfor flytter du dig altid væk fra mig? Hvad er der galt med mig?
Ingenting! Der er ingenting galt med dig.
Nej. Det mener du ikke.
Du har altid ment, der var noget galt med mig, har du ikke? Altid!
Aldrig.
Gud! Når jeg tænker på, hvad jeg har gjort for at prøve at få dig til at elske mig.
De ting, jeg har gjort!
Hvad tænker du nu, mor? Om de ting, jeg har gjort?
Hvad synes du, de er? Ting, der ikke er anstændige, er det det?
Du tror, jeg er hr. Pembertons pige. Er det derfor, jeg ikke må røre ved dig?
Er det sådan, du tror, jeg får pengene, jeg giver dig?
Undskyld, mor.
Jeg ved ikke, hvad der gik af mig at tale sådan til dig.
Jeg ved, du aldrig har tænkt noget dårligt om mig.
Nej, aldrig.
Jeg er ked af det. Det er jeg virkelig. Nu skal jeg samle nødderne op.
Nej, gå du op og læg dig. Du er helt udkørt.
Jeg beder Jessie om at komme og samle nødderne op.
Okay.
Det er jo trods alt Jessies tærte, ikke?
Nej, jeg vil ikke. Mor, nej!
Marnie, vågn op. Marnie?
Jeg vil ikke flytte mig, mor. Det er for koldt.
Vågn op, Marnie. Du drømmer stadig.
-Frisk dig lidt op. Maden er klar. -Åh.
Jeg havde den gamle drøm igen. Først den banken, og så...
Jeg sagde, at maden er klar.
Det er altid, når du står i døren.
Så starter kulden.
Ulykke dræber 118
ARBEJDERE PANTRY-arbejder
LØNNINGSKONTOR. Anbefalinger. Erfaring med bogholderi.
Bekendt med betalinger og bilag på lønningskontoret.
Ansøg hos Rutland & Co., Arley St. 213.
-Frøken Clabon. -Godmorgen.
Er hr. Ward på sit kontor?
Ja, han interviewer ansøgere.
Rutland & Co. er et gammelt veletableret forlag...
Åh, hr. Rutland. Det er frøken Blakely, hr. Rutland.
De hører fra os, frøken Blakely, det er jeg sikker på.
-Mange tak. -Tak for Deres tid, hr. Ward.
-Goddag, hr. Rutland. -Goddag, frøken Blakely.
Det var vist det. Hun lader til at have præcis de kvalifikationer...
Kom ind. Kom ind et øjeblik.
-Sid ned, fru Taylor. -Tak.
Jeg har Deres anbefalinger fra Pittsburgh.
Anbefaling, faktisk. Kendall, ja.
Er det den eneste anbefaling, De har?
Hr. Ward, jeg har en god oplæring, men meget lidt praktisk erfaring.
Kendall var mit første rigtige job. Efterjeg afsluttede skolen, blev jeg gift.
Min mand var statsautoriseret revisor, og han hjalp mig videre med oplæringen.
Jeg lærte meget mere af ham,
bogholderi, produktionspris, endda noget om computere.
Javel.
Da min mand pludselig døde i november,
efterlod han mig lidt penge, men jeg havde brug for at arbejde.
Godt, hårdt, krævende arbejde.
Jeg fik jobbet hos Kendall, men det var... Det var ikke en krævende stilling,
og der lod ikke til at være mange chancer for noget andet hos Kendall.
Åh, jeg mener ikke lønnen.
Lønnen er ikke det vigtigste for mig,
men mere interessant arbejde, hr. Ward.
Noget, der vil holde mig travlt beskæftiget.
Jeg er ligeglad med, hvor meget jeg skal arbejde, eller hvad arbejdstiden er.
Fru Taylor, hvorfor forlod De Pittsburgh?
Efter min mand døde, ville jeg...
Fru Taylor, det er jo en betroet stilling.
Lad mig blot få en chance for at bevise, hvad jeg kan, hr. Ward.
Udmærket, fru Taylor.
Så kan De begynde på mandag.
Frøken Clabon i forkontoret vil orientere Dem.
Jeg kommer ud om et øjeblik.
Hvorfor ansætter vi nogen uden ordentlige anbefalinger?
Du hænger dig altid sådan i...
Lad os bare sige, jeg er en interesseret tilskuer til paraden.
Jeg forstår det ikke.
Det skal du heller ikke.
-Hej, frøken Clabon. -Fint, endelig...
Hej, hr. Sam. Hvordan går det, gamle gnavpotte?
Åh, frøken Mainwaring.
Er Mark derinde? Jeg søger en gratis frokost og en, der kan veksle en check for mig.
Jeg tænkte at skaffe frokosten fra Mark og pengene fra dig.
Gå bare ind.
Har De et sygesikringskort, fru Taylor?
-Naturligvis, jeg har det i tasken. -Hvem er den lækre sild?
Frøken Clabon vil vise Dem rundt, hun har været her i syv år.
Jeg tror, hun finder arbejdet krævende nok.
Frøken Clabon, ring til personaleafdelingen
og få dem til at sende formularerne op.
Ja, hr. Ward.
Hallo. Det er hr. Wards kontor.
Vil I sende en W-4 og resten af ansættelsespapirerne herop?
Ja, inden frokost. Jeg venter. Tak.
Maud, hvad med lørdag?
Nej, jeg troede bare, din mor ikke kom med,
jeg ville bare være sikker på vores reservation.
Ringer du tilbage til mig?
Okay. Når som helst.
Tak, hr. Sam. Jeg skal prøve ikke at gøre noget fornuftigt med dem.
-Farvel, frøken Clabon. -Farvel.
Det er Lil Mainwaring, hr. Rutlands svigerinde.
-Hendes søster var hr. Rutlands kone. -Var?
Ja. Hun døde for halvandet år siden. Noget med hjertet.
Forestil dig det. Hun var kun 29.
Men hun opfostrede Lil.
Lil boede sammen med dem og gamle hr. Rutland nede på Wykwyn.
Jeg har en fornemmelse af, at lille Lil har planer om at blive.
Men som sagt, den gamle hr. Rutland, det er Marks far,
de siger, han aldrig har været her.
Firmaet var på vej i grøften, da Mark overtog det.
De siger, at han brugte den første uge på at pensionere folk.
Han pensionerede tre bestyrelsesmedlemmer,
den siddende direktør, direktørens sekretær,
og sekretærens sekretær.
Kaffepause, de damer.
-Gider du tage en kop med til mig? -Kun kaffe? Doughnut, wienerbrød?
-Jeg har lige et stykke wienerbrød til dig! -Nej, kun kaffe.
-Jeg har ikke mere rød blæk. -Her, brug min.
-Jeg henter den. -Nej, det skal jeg nok.
Tak.
BLÆK, RØD
Fru Taylor, er De kommet til skade?
Jeg tror, hun er kommet til skade.
Mary, er du okay?
Hvad?
Selvfølgelig er jeg okay. Jeg spildte bare lidt blæk på min bluse.
Sådan som du løb ud af kontoret... Hr. Rutland står derude.
-Han troede, du var kommet til skade. -Men det er jeg ikke.
Jeg spildte bare lidt blæk på min bluse.
Du milde himmel. Sikke et postyr over ingenting.
Hvorfor bliver han ved med at åbne og låse den skuffe?
Han kan ikke huske kombinationen til pengeskabet.
Den er låst nede i den skuffe.
Hr. Rutland og jeg har også nøglen til den i nødstilfælde.
Det er kun fem tal, for himlens skyld.
Fru Taylor? Jeg har lige fået et opkald fra hr. Rutland.
Han huskede, De sagde, De var villig til at arbejde over.
Han vil vide, om De kan arbejde på lørdag?
-Lørdag? Naturligvis, hr. Ward. Hvad tid? -14.30.
Jeg lader hr. Rutland vide, De er til rådighed.
Kom ind, fru Taylor.
Godeftermiddag, hr. Rutland.
Er De interesseret i præcolumbiansk kunst?
Min kone samlede på dem. Hun er død.
De er de eneste, jeg har beholdt af hendes ting.
Og det er Sophie.
Hun er en jaguarundi. Sydamerikansk. Jeg har trænet hende.
Hvad har De trænet hende til?
Til at stole på mig.
Er det alt?
Det er en stor ting for en jaguarundi.
Skal vi komme i gang med arbejdet? De kan bruge skrivemaskinen derovre.
Jeg ønsker en original og en kopi af dette. Hvis De ikke kan tyde det, så sig til.
Jeg har selv skrevet det, og jeg skriver meget kreativt.
"Trælevende rovdyr i den brasilianske regnskov."
Før jeg blev trukket ind i Rutland,
havde jeg en idé om at blive zoolog.
-Jeg prøver at holde forbindelsen ved lige. -Zoologiske haver?
Instinktiv opførsel.
Inkluderer zoologi også mennesker?
På en måde. Det inkluderer alle de animalske forfædre,
hvorfra mennesket har sine instinkter.
Også damer?
Den afhandling omhandler rovdyrs instinkter.
Det man kunne kalde den kriminelle gruppe i dyreverdenen.
Damedyr figurerer bredt som rovdyr.
Tænd bare loftslyset. Kontakten er ved døren.
Hvorfor sætter De Dem ikke, fru Taylor?
Hvis stormen skræmmer Dem så meget, henter jeg noget at drikke.
Fru Taylor?
Bygningen er jordforbundet.
De er i sikkerhed
for lynene her.
-Farverne. Stop farverne. -Hvilke farver?
Det er forbi nu. Du er okay.
Okay nu?
Vil du have noget at drikke? Brandy?
Nej tak. Jeg er frygtelig ked af det. Jeg...
Vær ikke fjollet. Hvad er det ved farver, der generer dig?
-Farver? -Du virkede frygtelig bange for nogle farver.
Nej, nej. Det, jeg er frygtelig bange for, er lyn og torden.
Jeg havde ikke troet, du var bange for noget som helst.
Vi må alle af sted på et tidspunkt.
Hør, stedet her er i ruiner og du er ikke i stand til at arbejde.
Jeg kører dig hjem. Du kan gøre arbejdet en anden gang.
-Tak, jeg... -Hent dine ting.
Der er koldt og fugtigt her. Jeg må få fat i viceværterne.
-Jeg er frygtelig ked af det med skabet. -Hvorfor dog det?
Du sagde, det var det eneste, du havde tilbage efter din kone.
Jeg sagde det eneste, der havde tilhørt min kone.
-Native Winkler er anden. Hopeless er tredje. -Nej, jeg vil gerne høre det.
-Kan du lide hestevæddeløb? -Jeg kan lide heste. Jeg ser løb, når jeg kan.
-Var din mand væddeløbsentusiast? -Ja.
-Går du alene nu? -Ja.
Atlantic City-banen er åben til sidst på måneden.
Vi kunne køre derud næste lørdag.
-Okay. Er du glad for heste? -Nej, slet ikke.
ATLANTIC CITY VÆDDELØBSBANE
Ja, det var endnu et.
Jeg kan godt lide at være her.
Du er eksperten. Hvem kan du lide i næste løb?
Lemon Pudding. Han er blevet tredje de sidste tre løb.
-Han bliver redet af en god jockey i dag. -Godt så, Lemon Pudding.
Morgenens odds sætter ham til fire mod en.
Jeg spiller på ham.
Undskyld mig, er De ikke Peggy Nicholson?
Husker De mig?
Undskyld. Hvad sagde De?
-Jeg sagde, er De ikke Peggy Nicholson? -Nej, det er jeg ikke.
Ikke? Jeg var ellers helt sikker. Da jeg først så Dem her...
Nej, beklager, De har taget fejl. Jeg er ikke frøken Nichols.
-Nicholson. -Nicholson.
Frank Abernathy introducerede os for et par år siden i Detroit.
Frank Abernathy. De husker vel Frank.
Nej, jeg kender ingen ved navn Frank Abernathy.
Jeg har aldrig kendt en Frank Abernathy.
-Vil De være rar at gå? -Kom nu, skat,
du prøver bare at drille mig, ikke?
Hvorfor skulle en ung dame prøve at drille Dem?
Åh, undskyld. Jeg troede, jeg genkendte damen.
-Genkendte han dig? -Nej.
De genkendte hende ikke.
Jeg sagde, jeg troede, jeg genkendte hende. Jeg sagde undskyld.
Godt for Dem. De har undskyldt pænt. Nu må De gerne gå.
-Du kom så hurtigt tilbage. -Ja. Hvem er din fan?
Jeg har åbenbart et af den type ansigter.
Hvem kan du lide i næste løb?
Kan vi gå ned til padokken? Jeg vil gerne se Telepathy.
Jeg har fulgt ham, siden jeg så ham træne som to-års.
Jeg tror, det er vores ven, Telepathy.
Ja, nummer 8. Telepathy.
Han er en ranglet tingest at se på, men jeg bøjer mig for din viden.
Hvad er der? Hvad er der galt?
-Spil ikke på ham. -Hvorfor?
Han er skeløjet. Kan vi gå nu?
Hvilket forbillede du er. Du hverken ryger, drikker eller spiller.
-Kun denne ene gang. For at bringe held. -Jeg tror ikke på held.
-Hvad tror du på? -Ingenting.
Heste, måske.
De er i det mindste smukke og slet ikke som mennesker.
-Åh, ja, mennesker. En grum forsamling. -Generelt.
Havde du en hård barndom?
Ikke specielt.
Det tror jeg, du havde. Jeg tror, du er kommet op med slid og slæb.
Men du er en klog pige, ikke?
Den omhyggelige grammatik, de pæne manerer.
-Hvor har du lært dem? -Fra mine overordnede.
Hvad med din svære barndom?
Den gamle, triste historie. En lovende ungdom ødelagt.
Trukket ned af penge, position, adel forpligter.
Da jeg kom til, gik det meget dårligt med firmaet.
Vi havde omkring 1000 ansatte, som var ved at gå nedenom og hjem.
Hvad med familien Rutland? Hvad ville der være sket med dem?
Der sker ikke noget med en familie, som gifter sig
med mindst én arving hver anden generation.
Du skulle ikke have bakket ud.
Den skeløjede vandt lige med fire længder.
-Jeg har vist fået nok. Kan vi gå? -Hvis du gerne vil.
Se her. Banen er åben til slutningen af måneden.
Det giver os to lørdage til.
Hvis dit held holder, bliver jeg en rig mand.
-Åh, frøken Nicholson. -Nu strammer De virkelig buen.
Hvor skal vi hen denne gang?
Jeg tænkte, det var på tide at tage dig hjem og møde min far.
-Det skulle du have sagt til mig. -Du er okay.
Far bruger sin lugtesans. Hvis du lugter af hest, er du velkommen.
Her er vi, stump. Gården.
-Hej, far. -Hvem er det?
Det er Mary Taylor. Mary, det er min far.
-Hvordan går det, Hr. Rutland? -Er det en pige?
Det er okay, far. Hun er ikke bare en pige, hun elsker heste.
Banen er lukket, så jeg tænkte, hvis jeg viste hende
dine heste, ville jeg have hendes opmærksomhed længere.
Glimrende, glimrende!
Kom med, min skat. Jeg skulle lige til at drikke en kop te.
Mary, det er min svigerinde, Lil Mainwaring.
-Mary Taylor. -Hvordan går det?
Hej. Jeg har set dig hos Rutland, ikke?
Jeg kan ikke forstå, hvad I dog laver hos Rutland.
Jeg tror, jeg forvred mit håndled i eftermiddags.
Jeg vil garanteret spilde.
Vil du have noget imod det?
Stærk, tak. Ingen mælk, to stykker sukker.
Måltiderne i huset er chokerende dårlige,
men jeg insisterer på en god Horn & Hardart-kage til teen.
Du skal have citron i din, ikke, Lil?
Jo. Citron til Lil, Mary.
-Stærk med en skvat rom til mig. -En pebermøs te.
Blande te med en stærk drink. Der er noget lusket ved det.
Hvad mener du? Mener du, Mark her er lusket?
Muligvis.
Hvordan drikker du din te?
Som regel med en kop varmt vand og en tepose.
Doven vane, min pige.
Jeg vil gerne have et stort stykke af den kage, tak.
-Rider De, frøken Taylor? -Lidt.
Det bedste for en mands eller kvindes indre
er en hests ydre.
Jeg skulle ikke tro, De fandt Mark så interessant.
Går ikke på jagt. Rider ikke engang.
Far. Jeg havde håbet på langsomt at lede hen mod det.
Jeg havde tænkt mig at vise hende hestene først.
Hæld det ned, eller tag det med ud til stalden.
Mark lader, som om han har taget frøken Taylor hertil for hestene.
-Han har bragt hende hertil for mig. -Virkelig? Hvorfor dog?
For at prale. Jeg er et ret godt parti, ved du.
Lil, jeg er sikker på, dit unge, stærke håndled er kommet sig nok til
at skænke far en kop te til.
-Ja, jeg vil gerne have en kop til. -Det kan jeg ikke!
"Når pligten hvisker lavt: Du skal.
"Så svarer ungdommen: Jeg kan."
Slubbert! Og du fejlciterede!
Vil du tilbringe næste weekend sammen med os?
Du kan tage din tepose med og vælge mellem hestene.
Godaften, Mary. Jeg må løbe. Vi ses på mandag.
Godaften, Susan.
Godaften! Vi ses på mandag.
Godaften. Vi ses på mandag.
-Kom nu. -Okay, jeg kommer.
Mener du, du skal blive hængende og vente, til han ringer?
-Godaften, piger. -Godaften. Vi ses.
-Jeg tror, det er... -Hav en god weekend.
Ja, jeg tror, det er...
-Hvad skal du? -Jeg ved det ikke. Lad os komme hjem.
-Måske har han allerede ringet. -Ja, ja.
Mister jeg opkaldet, er det sådan.
Det er den bedste, du har haft!
Vi ses næste uge.
4 venstre til 36 - 4 højre til 20 2 venstre til 16 - 2 højre til 8
1 venstre til 5
Du har nok travlt i aften, Rita. Hvad skal du nå?
Jeg vil gerne i seng. Det er det, jeg skal nå.
Vær rar at stige ned.
Du går tilbage til stalden. Jeg rider.
Bor du på en kro, eller har du venner blandt folket?
-Du sagde, du ikke stolede på heste. -Men de stoler på mig.
Hvilket bringer os direkte til vores forhold, frøken Edgar!
Er Edgar dit rigtige navn? Og du er blond.
Du vil spare en masse tid
og gøre det hele lettere, hvis du bare siger sandheden.
Er Edgar dit rigtige navn?
Pres mig ikke, kvinde!
Jeg kæmper med en stærk impuls til at banke dig.
Endelig kommunikerer vi.
For tredje og sidste gang, er Edgar dit rigtige navn?
Og du skal ikke lyve. Jeg tjekker hver eneste detalje.
Ja, Edgar. Margaret Edgar!
Hvor kommer du fra?
-Californien. -Hvor i Californien?
Los Angeles.
Hvor er pengene?
Her! Nogle af dem.
-Hvor er resten? -Bare rolig. De er i sikkerhed.
I sikkerhed? I en totalisatorbod?
Eller til en operation for din gamle, syge mor?
Eller betaler du for din lillebrors skole?
Jeg har ikke nogen bror eller mor. Jeg har ingen.
Ikke engang hr. Taylor?
Jeg ville ikke blive overrasket over at høre, resten af rovet
er hos din afdøde mand, hr. Taylor.
Jeg forventer at finde ham her i omegnen gladeligt genopstået
og med lommerne på det tøj, han blev begravet i, fulde af Rutland-penge.
Resten af pengene er i en pakke sendt til mig
i en postboks i New York.
Der kan du hente dem i morgen. Her er nøglen.
Tak, frøken Edgar. Jeg tager også kvitteringen.
Kvitteringen og pakken er så godt som en underskrevet tilståelse.
Det forstår du vel?
Godt. Hvor kommer hr. Taylor ind i billedet?
Han findes ikke. Jeg har aldrig været gift.
Fru Taylor var en gammel veninde af min mor.
Og da du ansøgte hos Rutland, dukkede navnet bare op?
Jeg prøvede at slippe væk fra én. Jeg har en kusine, Jessie. En skidt en.
Jeg var bange for, at hvis hun opdagede forsikringspengene,
ville hun prøve at få fingre i dem. Give mig problemer.
Hvilke forsikringspenge?
-Fru Taylors. Hun døde. -Åh, fru Taylor døde. En skam.
Nu arbejder du med din slemme kusine Jessie.
Ingen arbejder med mig!
Du snakker, som om det var noget regelmæssigt, jeg gør, gjorde.
Planlagt med koldt blod.
-Var det ikke det? -Nej.
Du er ikke fra Los Angeles.
Forsikring bliver kun udtalt "forsikring" i syden,
og det er, hvor du kommer fra. Hvor? Heromkring?
Du er en kold, øvet, lille karakterskuespiller af en løgner.
-Jeg kan ikke gøre for det. -Åbenbart ikke.
Det er ikke det, jeg mener.
Jeg blev ikke født i Californien. Jeg blev født i Richmond i Virginia.
Min far stak af, da jeg var en baby.
Min mor og jeg boede i Richmond, til jeg var syv.
Og så flyttede vi til Californien,
hvor mor fik arbejde på flyfabrikkerne.
Det er sandheden. Jeg sværger.
Min mor døde, da jeg var ti, og fru Taylor passede mig derude.
Kom, i gang.
Hvordan fandt du mig?
Du er her for at svare på spørgsmålene, min pige.
Hvordan fik du kombinationen til Wards pengeskab?
Jeg tog Susans nøgle fra hendes taske.
Javel.
Begynd bare med begyndelsen.
Det er, som jeg sagde. Jeg blev født i Richmond. Vi var fattige.
Vi var knusende fattige.
Jeg var så frygtelig ensom, efter mor døde.
Fortsæt. Jeg hører efter.
Jeg gik i skole og tog mig af fru Taylor, til hun døde.
Hun efterlod mig sit hus og 5.000 dollars i forsikringspenge.
Jeg solgte huset. Der var lån i det, så jeg fik kun 9.000 dollars.
Men der stod jeg med 14.000 dollars. Mig! Jeg kunne gøre præcis, hvad jeg ville.
-Der er ikke meget mere. Jeg købte Forio. -Forio?
Min hest hos Garrod. Jeg havde to vidunderlige år.
Og så i november var de væk, så jeg måtte finde et job.
Jeg tog til Pittsburgh og fik jobbet hos Kendall,
indtil jeg kunne se mig om efter noget bedre.
Godt. Lad os prøve igen.
Lad os gå tilbage og se, om du kan vende det bjerg af skidt til nogle få facts.
Et, dine datoer er helt forkerte.
Du var tidligere ansat hos Strutt & Company.
Jeg så dig der engang.
Hr. Strutt er skattekonsulent for Rutland & Company.
Han pegede dig ud for mig, og dengang var du brunette.
Nogle måneder senere påpegede han dit fravær.
Vidste du alt det, da du ansatte mig?
Nej. Jeg var ikke sikker.
Men jeg tænkte, det ville være interessant at have dig i nærheden.
Og al den tid har du prøvet at få mig til at fejle, at fange mig.
Jeg var ikke længere sikker. I starten var jeg bare nysgerrig.
Så kom tingene lidt ud af kontrol og jeg kunne lide dig.
Jeg forstår.
Jeg synes faktisk, du tog noget af en chance,
da du ved, at Rutland er kunde hos Strutt.
Det vidste jeg ikke. Mit job hos Strutt gav mig ikke adgang
til kundernes navne!
Godt. Fortsæt.
Vi har slået fast, du er en tyv og en løgner.
Hvad er niveauet?
Er du en kompulsiv tyv? En patologisk løgner?
-Hvilken forskel gør det? -En vis.
Det gør en vis forskel for mig.
Har du nogensinde været i fængsel?
Naturligvis ikke.
Jeg ved, du ikke vil tro mig nu, og det er min egen skyld.
Det er rigtigt med Strutt. Jeg gjorde det. Jeg ved ikke hvorfor.
Jeg gik bare amok, tror jeg, men gamle hr. Strutt var så...
Åh, jeg hadede ham!
Ligesom du hader mig?
Nej, nej, ikke dig.
Rens dit ansigt.
Kom.
Godeftermiddag.
-Hvad skulle det være? -En frankfurter og en kaffe, tak.
-Det samme til mig. -Okey-dokey.
Lad os fortsætte den lille samtale.
Den kroniske brug af alias'er stemmer ikke overens med din historie
om pludselige fristelser og uoverlagte impulser.
Hvis du havde stjålet næsten 10.000 dollars, ville du så ikke ændre dit navn?
Hvad er idéen? Hvorfor prøver jeg at få dig til at forstå?
Jeg prøver ikke kun at forstå dig, jeg prøver også at tro dig.
-Hvorfor? -Fordi jeg gerne vil, for pokker.
Kan du forstå det?
Værsågod, folkens.
Mark?
Årsagerne til det, jeg gjorde hos Rutland,
var meget blandede, som jeg ville sige før.
Jeg måtte bare væk. Jeg måtte væk fra Rutland.
Forstår du ikke det? Ting var... Vi var...
Det var vi. Var det en grund til at stikke af?
Ja, det var på tide at komme ud, inden jeg blev såret.
Hvorfor narre mig selv?
-Bliver du kaldt Margaret? -Marnie.
-Mark, hvis du lader mig gå, sværger jeg... -Jeg kan ikke lade dig gå, Marnie.
Nogen må tage sig af dig og hjælpe dig. Jeg kan ikke bare slippe dig løs.
Hvis jeg lader dig gå, er jeg kriminelt og og moralsk ansvarlig.
Jamen hvad så...
Marnie. Ja, det passer godt til dig.
Godt, Marnie. Det bliver sådan her.
Jeg kører dig tilbage til Philadelphia.
I aften tager vi til huset. I morgen går du tilbage til Rutland.
Du ser til, at Susans nøgle finder tilbage til hendes taske.
Hvordan kan jeg gå tilbage til Rutland?
Du er dækket. Jeg har lagt pengene tilbage.
Da jeg ville hente dig i går og opdagede, du var stukket af,
vidste jeg omgående, hvad der var sket.
Så jeg tog ind til Rutland og tjekkede Wards pengeskab.
Jeg regnede tabet ud og lagde pengene.
Og så tog jeg ud for at lede efter dig.
Husker du første gang på banen,
da du var så vild med en hest, der hed Telepathy?
Du sagde, du havde set ham træne som to-års.
Det var, hvad jeg havde at gå efter, så jeg slog ham op
og fandt ud af, at opdrætteren var en oberst Marston i Virginia.
Jeg ringede til Marston og spurgte,
om der var nogen i nærheden, der udlejede heste.
Han gav mig navnene på tre.
I går kørte jeg op til sletten og tjekkede staldene. Uden held.
Men det sidste sted, sagde en mand, at jeg skulle prøve Garrod,
ovre i Middleburg.
Lov nu, at I kommer igen.
Hvorfor kører du mig tilbage til Wykwyn?
Fordi jeg ikke stoler på, du ikke stikker af.
Hvordan kan jeg stikke af?
Du har kvitteringen, nøglen til postboksen og mit navn.
Margaret Edgar. Er du sikker på, det er dit eneste navn?
Sikker på, du ikke har glemt en mand eller to,
-et sted på dine rejser? -Jeg sagde jo, jeg aldrig har været gift.
-Næsten? -Nej.
Og ingen elskere, ingen kærester, ingen forlovede eller beundrere, ingenting!
Okay. Spis op.
Mark, jeg vil gerne friske mig lidt op.
Du er frisk nok. Kom.
Jeg har svært ved at tro det, Marnie.
Der må være mange mænd, som har været interesseret i dig.
Jeg sagde ikke, de ikke var interesserede. Jeg sagde, at jeg ikke var interesseret.
-Aldrig? -Nej.
Ikke før...
Hvorfor mig?
Fordi du var anderledes, Mark.
Det holder ikke, Marnie.
Men det er rigtigt. Jeg kunne godt lide dig.
Ja, det tror jeg, du kunne.
Men prøv ikke at få det til at lyde som mere end det.
Når vi kommer hjem, forklarer jeg, at vi havde et kæresteskænderi.
At du løb væk, at jeg fandt dig og tog dig med tilbage.
Det vil glæde far. Han elsker handling.
Så forklarer jeg, at vi gifter os inden ugen er omme,
og derfor bør du blive på Wykwyn.
At jeg ikke kan bære at have dig ude af syne.
Han elsker også sund, dyrisk lyst.
Vi gifter os, så snart det kan lade sig gøre.
Vi tager af sted med et skib.
Hvor vil du gerne hen? Har du været på Sydhavene?
Hvad er det, du prøver på?
Jeg prøver at fri til dig. Lad mig se, hvordan skal jeg formulere det?
Hvad med "vil du være min"?
-Du er tosset! Du er vanvittig! -Det er en mulighed.
Marnie. Jeg bliver ved med at kalde dig Marnie.
Det er let forklaret. Kælenavn.
Men Taylor...
Vi må bare få dig gift som Mary Taylor. Der er helt lovligt.
Du kan underskrive dig som Minnie Q Mouse på en vielsesattest,
og du er stadig gift.
Men du ved, hvad jeg er.
Jeg er Minnie Q Tyv! Jeg er en tyv og en løgner og...
Det lader til at være mit uheld at have forelsket mig i en tyv og en løgner.
Forelsket?
Mark, hvis du elsker mig, lader du mig gå.
Bare lad mig gå, Mark, jeg beder dig.
Mark, du kender mig ikke.
Hør på mig, Mark. Jeg er ikke som andre mennesker. Jeg ved, hvad jeg er!
Det tvivlerjeg på, Marnie.
Under alle omstændigheder må vi forholde os til, hvad du end er.
Hvad du end er, så elskerjeg dig.
Det er frygteligt, det ved jeg. Men jeg elsker dig.
Du elsker mig ikke. Jeg er bare noget, du har fanget.
Du tror, jeg er et dyr, du har fanget.
Det er rigtigt. Det er du.
Og jeg har fanget noget rigtigt vildt denne gang, ikke?
Jeg har sporet dig og fanget dig, og, ved gud, jeg beholder dig.
Og, Marnie, når vi kommer hjem,
så ikke noget med at stikke af med Wykwyn-sølvet.
Tag dig sammen en lille uges tid,
og derefter er det din retmæssige ejendom.
Ligesom jeg er din retmæssige ejendom?
Ja, hvis du vil tolke det sådan.
Nogen må tage ansvaret for dig, Marnie.
Og valget står mellem mig eller politiet, min pige.
Uundgåeligt.
Fætter Bob, jeg havde nær glemt det. Har du det nødvendige?
-Hav det sjovt, min skat. -Rejsechecks i den her.
-Remburs i den her. -Tak, du gamle.
Vil du sørge for at hente min bil i lufthavnen?
Fætter Bob er bankmand. En meget nyttig fyr.
Pas godt på dig selv, Lil. Vi sender dig en ædel vild.
-Farvel, far. -Farvel, Mark.
Tak, dr. Gillian. Uden dig havde det ikke været lovligt.
Det har været en fornøjelse.
Lad os gå ind og drikke champagnen og spise kagen, inden de fjerner det.
Fremragende kage, ikke? Jeg tog mig selv af den.
Jeg har stiftet bekendtskab med en af de fremragende chefer hos Horn & Hardart.
Den forlovelsesring må have været mindst fem karat.
Seks en halv. Blåhvid. Perfekt sten.
Hans mor efterlod mange gode smykker.
De ligger bare der i bankboksen.
Han sagde, hun skulle have noget, der ikke havde tilhørt andre.
Men seks en halv karat!
Indløste et værdipapir for at betale for den.
Men han betalte ikke for den. Han satte den på kontoen. Jeg hjalp ham med at vælge.
Den kostede 42.000 dollars, plus moms.
Sagde du 42.000 dollars?
Manden er gal.
Ved du, hvad han gjorde sidste lørdag?
Han kom ud til klubben og viftede med en check på 7.000 dollars
og insisterede på, at jeg afbrød mit golfspil, tog ned og åbnede banken
og gav ham 7.000 dollars.
Så hævede han...
Ja, lad mig bare sige nok til at betale for turen her plus rembursen.
Han indløste det værdipapir mod mit råd
og fik mig til at give ham pengene. 10.000 dollars i små sedler.
Og da jeg spurgte ham, hvorfor han ville have 10.000 i små sedler, sagde han:
"Gamle ven, jeg bliver afpresset, og de sagde udtrykkeligt små sedler."
Jeg ved, at de fleste finder Marks humor charmerende.
Det gør jeg ikke. Der er intet charmerende ved at bruge,
inklusive en ubetalt regning for en ring,
omkring 70.000 dollars på en uge.
En bryllupsrejse på Sydhavene til 6.000 eller 7.000 dollars
og en ring til 42.000 dollars.
Alle de penge brugt på at fejre hvad? Dette lille, lusede bryllup?
Han spurgte ikke engang mor.
Spørg Ward om mødedato - ændre den Gældsbrev - Betal Strutt
Remburs Checks
"Betal Strutt."
Strutt.
Fra alle os hos Rutland
Sprut?
Skal jeg blande dig en drink?
Vil du have noget bourbon til at børste tænder i?
Nej tak.
I modsætning til på film og Ladies' Home Journal
er ægteskabets slagmark ikke, jeg gentager, ikke soveværelset.
Den virkelige slagmark er badeværelset.
Det er på badeværelset og om badeværelset,
at grænserne bliver trukket, og ingen nåde bliver vist.
Det ser ud, som om vi har fået en farligt dårlig start, elskede.
Du har været på badeværelset i præcis 47 minutter.
-Du kan få badeværelset nu. -Tak.
Du er meget sexet med rent ansigt.
Marnie, kom her.
Sid ned.
Jeg kan ikke! Jeg kan ikke!
For guds skyld, Marnie!
Jeg kan ikke holde det ud. Jeg dør. Hvis du rører mig igen, dør jeg!
Jeg rører dig ikke. Jeg lover, jeg ikke rører dig.
Bare kom ud fra det hjørne.
Jeg vil gerne have, du fortæller mig, hvad det handler om.
Er det din måde at sige, du ikke finder mig specielt tiltrækkende?
Jeg sagde, du ikke skulle gifte dig med mig!
Hvorfor kunne du ikke bare have ladet mig gå?
-Marnie. -Lad være, jeg beder dig!
-Jeg laver en drink til dig. -Jeg vil ikke have en drink.
-Tag i det mindste en brandy. -Jeg vil ikke have den. Lad mig være.
Jeg vil vide, hvad der er galt, så jeg kan hjælpe dig.
Den eneste måde du kan hjælpe mig på, er ved at lade mig være i fred!
Kan du ikke forstå det? Er det ikke tydeligt nok?
Jeg tåler ikke at blive rørt ved!
-Af nogen? Eller af mig? -Dig. Mænd.
Virkelig?
Du lod ikke til at have noget imod det på mit kontor den dag eller i stalden.
Og hele den sidste uge har jeg rørt ved dig og kysset dig mange gange.
Hvorfor begyndte du ikke at koldsvede og bakke ind i et hjørne da?
Jeg troede, jeg kunne klare det, hvis jeg var nødt til det.
Javel.
-Har du altid haft det sådan? -Altid, ja.
Hvorfor? Hvad er der sket dig?
Sket? Ingenting. Der er ikke sket noget med mig.
Jeg har aldrig villet have, at nogen rørte ved mig.
Har du prøvet at tale om det
med en læge eller nogen, der kunne hjælpe dig?
Nej, hvorfor skulle jeg? Jeg ville ikke giftes.
Det er nedværdigende. Det er dyrisk. Jeg klarede mig fint, som jeg var.
Det ville jeg nu ikke sige, Marnie.
Havde jeg ikke taget dig, ville du stjæle videre.
-Nej. Det ville jeg ikke. -Jo, du ville, igen og igen.
Til sidst ville du blive snuppet af en eller anden.
Siden du nu er sådan en fristende, lille sag.
En anden seksuel afpresser ville have fået fingrene i dig.
Chancerne for, at det ville være en, der er så forstående som mig, er meget små.
Før eller siden ville du ryge i fængsel.
Eller blive trængt op i et hjørne på et kontor af en meget vred forretningsmand,
som var ude efter at tage det, han mente, var hans.
Du ville sikkert have fået både ham og fængslet.
Så jeg ville ikke sige, du klarede dig fint, Marnie.
Jeg ville sige, du havde brug for hjælp.
Jeg har ikke brug for din hjælp.
Jeg tror ikke, du kan bedømme, hvad du har brug for eller fra hvem.
Det, du har brug for, er en psykiater.
Åh, mænd! Man siger "nej tak" til en af dem,
og bingo, så er man klar til galeanstalten.
Det ville være morsomt, hvis ikke det var så ynkeligt.
Lad os hvile os. Vi snakker om det i morgen.
Der er ikke noget at snakke om. Jeg har sagt, hvordan jeg har det.
Sådan vil jeg også have det i morgen, i overmorgen og dagen efter.
Godt, Marnie. Vi taler ikke om det, før du vil.
Men vi skal være på denne båd i mange dage og nætter.
Lad os droppe sagen for nu
og prøve at komme gennem dette krydstogt
med så meget værdighed som muligt.
Lad os i det mindste prøve at være venlige overfor hinanden.
Åh. Venlige!
Godt, hvis det er for meget at forlange,
vil jeg være venlig mod dig, og du vil være høflig mod mig.
Du vil ikke...
Det vil jeg ikke.
Det lover jeg dig.
Lad os hvile os lidt. Hvad med det?
Du i din lille seng derovre, og jeg lysår væk i min her.
Tak.
Jeg vil gerne blive lidt her, men tak.
Du vil bringe lidt liv til den gamle gård, min skat.
Før vi tog af sted, så jeg, at far fandt silkeskjorterne frem.
Hvad mener du, hvad jeg vil stille op med mig selv?
Jeg forventede, jeg skulle være en fornem værtinde.
I Kenya i Afrika findes der en meget smuk blomst.
Den er koralrød med små blomster, der er grønne i toppen,
lidt ligesom en hyacint.
Hvis man rører ved den,
opdager man, at blomsten slet ikke er en blomst,
men en figur lavet af hundredvis af insekter, fattid-fluer.
De skjuler sig for sultne fugle ved at leve og dø i form som en blomst.
Jeg lukker døren, hvis det ikke gør noget. Lyset generer mig.
Hvad, skat? Lyset? Ja, naturligvis.
Du har virkelig været en skat
at lade mig sidde oppe så sent hver aften og læse.
Jeg studerer dyreliv i havet,
siden entomologi ikke er et emne, der interesserer dig,
og jeg er meget opsat på at finde et emne, hvilket som helst emne.
Godt. Her er et emne. Hvor længe?
Hvor lang tid skal vi være på denne båd, denne tur?
Hvornår kan vi vende hjem?
Jamen, fru Rutland.
Antyder du, at disse lykkelige hvedebrødsdage og nætter,
bare os to alene sammen, nogensinde skulle ende?
Hvis du ikke har noget imod det, vil jeg gerne i seng.
Jeg har sagt, at lyset fra stuen generer mig.
Ja, vi kan sandelig ikke have, at noget generer dig, vel?
Hvis du ikke vil i seng, så vær rar at gå ud.
Men jeg vil gerne i seng, Marnie. Jeg vil meget gerne i seng.
Nej!
Jeg beklager, Marnie.
Hvorfor fanden hoppede du ikke over bord?
Idéen var at slå mig selv ihjel, ikke at fodre de elendige fisk.
Mark!
Jeg er så glad for at se dig. Var Fiji frygtelig?
Vi kom ikke til Fiji. Vi gik fra borde i Honolulu og fløj tilbage.
Og vi måtte tage en taxa fra lufthavnen. Vi er begge to trætte og beskidte.
Husker du, da du var seks og ville til New York?
Jeg advarede dig dengang om, at det var hårdt at rejse.
I stakler. I må være udmattede.
Ja, jeg tror, vi går lige op, får os en hurtig drink
og går i seng.
Rejseforedraget må vente til i morgen, okay?
-Hvor er resten af bagagen? -I lufthavnen.
Godnat, far. Vi spiser morgenmad sammen.
-Så ses vi, Lil. -Godnat, Mark.
Kom nu.
Det er jo ikke ligefrem en korrektionsanstalt.
Hør, lige nu er det eneste, vi har, en facade,
og vi bliver nødt til at spille med.
Far spiser morgenmad klokken halv ni hver morgen,
og jeg gør ham altid selskab.
Eftersom du naturligvis gerne vil være sammen med mig...
Sådan foregår det, skat. Konen følger manden til døren.
Giver og/eller får et kys.
Står tankefuldt i døren og ser ham køre væk. En vemodig, lille vinken er valgfri.
Mark, skal du på kontoret?
Første dag tilbage fra bryllupsrejsen? Hvor upassende.
Nej, jeg har et lille ærinde nede ad vejen. Vi ses senere.
Mark, jeg... Jeg har ingen penge.
Det er jeg ked af, Marnie.
Jeg ringer til Bob og får ham til at åbne en konto til dig.
Det bliver ikke meget i starten.
Du forstår nok, jeg har haft mange udgifter.
Du skal også vide, jeg har betalt Strutt.
Anonymt, selvfølgelig.
-Men det er overstået! -Og?
Og du har givet 10.000 dollars væk, så du er et førsteklasses fjols!
Muligvis, men man kommer ikke i fængsel for at være et fjols.
Det er ikke mig, strømerne er efter. Og det bliver det heller ikke.
Ikke hvis jeg kan forhindre det.
Måske dig, madame, men ikke mig.
Hallo, mor? Nej, jeg har det fint nu.
Jeg havde en slem influenza og orkede ikke at skrive.
Det kunne jeg ikke. Jeg havde også halsbetændelse.
Ja, jeg er stadig lidt hæs.
Hør, jeg kan ikke tale så længe. Jeg ville bare sige, jeg har det fint,
og jeg sender dig nogle penge denne uge.
Nej. Jeg ved ikke, hvornår jeg kommer til Baltimore.
Men ikke de første par uger. Vi snakkes ved snart.
Hvis du har brug for noget, så skriv til min postboks i Philadelphia.
Jeg må løbe nu, mor.
Farvel. Farvel, mor.
Åh, Forio! Åh, skønne!
Hun sagde, hun kunne ride lidt.
Mark?
Mark. Jeg er en god slagsbror, hvis du har brug for mig.
Hvis du har problemer.
Jeg har ingen skrupler. Jeg vil lyve for politiet og alting.
Hvad i alverden taler du om?
Jeg hørte dig og Marnie herude i morges.
-Hørte? -Okay, jeg lyttede.
Du skulle være gået på college eller debuteret.
-Det indser jeg nu. -Du skal ikke være formynderisk.
Den Mary-Marnie brunhårede blondine, du giftede dig med så hurtigt og lusket,
og prøvede at slæbe med til det sydlige Stillehav, for guds skyld.
Jeg behøvede ikke at overhøre ting om, at du ikke også ville i fængsel,
for at forstå, at du er i en eller anden klemme.
-Mark, vil du ikke nok lade mig hjælpe? -Okay, du kan hjælpe.
Du kan hjælpe ved at være sød mod Marnie. Hun har brug for en ven.
Jeg har altid troet, en piges bedste ven var hendes mor.
Stakkels Mark. Er hendes mor så slem?
Når svigerfamilien er så grum, at man ikke vil have dem med til brylluppet.
Den sædvanlige undskyldning er dårligt helbred eller en anstrengende rejse.
Men at påstå, de er døde, helt ærligt!
Godt, Lil, hvad er du ude på? Spyt ud.
Mig? Jeg tilbyder mine tjenester.
Guerillakæmper, meneder, efterretningsagent.
Okay, efterretningsagent.
Baltimore. Der er en mor i Baltimore. Marnie ringede til hende i morges.
Hun sagde, hun ikke kunne skrive, fordi hun havde haft influenza.
Hun vidste ikke, hvornår hun kom til Baltimore,
men hun ville sende penge denne uge.
Hun sagde, hun skulle blive ved med at skrive til den samme postboks.
Jeg lyttede ved døren til biblioteket.
Hun snyder dig, Lil. Det er en slags spøg.
Du har været uhøflig. Hun vil lære dig lidt manerer.
-Du er blevet narret, Lil. -Det må du nok sige!
Men jeg vil ikke sige det. Jeg vil ikke være nødt til at sige det.
Godt, Mark.
Du er vist vokset op, Lil.
Vi burde nok finde dig en ung mand.
-Hvilken type kan du lide? -Jeg ventede på dig.
Jeg er vild med løgnere.
Virkelig? Hvilken slags løgner synes du om? Vi kunne indrykke en annonce.
Foretrækker du en indendørs eller en udendørs løgner?
Playboy eller Field & Stream?
Nogen hjemme?
Hej! Hvor er Marnie?
Hun og far er stadig ude at ride. Han tager hende over til jagtområdet.
En stor ting. Hun skal ride med jagtselskabet.
Far holder noget halløj for at præsentere hende.
Aha. Jeg venter et udenbys opkald. Er det kommet?
Nej. Ikke hvad jeg ved af.
Jeg tager den.
Hallo? Ja. Øjeblik, jeg tager en anden telefon.
Jeg tager den ovenpå. Læg på, så snart jeg tager den.
Lil, du lægger på, ikke?
Okay, Lil.
Hallo? Ja, jeg taler med ham nu.
Hallo, hr. Boyle. Har De fundet noget interessant dernede?
Øjeblik. Jeg finder en blyant. Okay, klar.
Bernice Edgar.
Van Buren Street 116, Baltimore.
Ja, det har jeg.
Øjeblik. Siger De, hun slog ham ihjel?
Hvornår var det?
Det betyder, den lille pige må have været omkring fem.
Hvad skete der med hende? Nej, ikke kvinden. Barnet.
Jeg vil vide, hvad der skete med pigen, datteren.
Nej, nej. Bliv der. Skaf mig, hvad De kan.
Få lavet kopier af retsdokumenterne.
Send dem omgående til mig. Ja, til kontoret. Anbefalet.
De gør et glimrende stykke arbejde.
Marnie, havde du en god ridetur?
Ja. Hr. Boyle, send kopierne til mig. Ja.
Og ring omgående, når De ved mere om barnet.
Tak. Jeg forventer at høre fra Dem. Farvel.
Mor?
Mor, græd ikke. Du må ikke græde, mor.
Nej! Nej!
Mor?
Mor, græd ikke.
Nej!
Mor?
-Mor? -Vågn op, Marnie.
-Mor? -Marnie?
Mor?
Gør ikke min mor fortræd.
-Marnie. -Du må ikke gøre min mor fortræd!
Marnie.
Nej, gør det ikke, gør det ikke.
-Hvad sker der? -Hun har mareridt.
-Nej, mor. -Kom nu, Marnie.
-Mor? -Vågn op. Vågn op.
Det er kun et mareridt. Kom nu.
-Hun er okay. -Jeg fryser.
Det er vist din afdeling, ikke?
Godnat med jer.
SEKSUELLE AFVIGELSER HOS DEN KRIMINELLE KVINDE
Jeg henter dig en brandy.
Hvor har du fået de ting fra?
Jeg kan få flere, når jeg vil.
Ja, selvfølgelig kan du det.
Du kan også finde højder, reb, ovne og plastikposer, når du vil.
Verden er fuld af alternativer.
Jeg vil gerne sove videre.
Hvorfor? Din søvn virker endnu mindre behagelig end dine vågne timer.
Den drøm. Du har haft den før.
Handler den om noget, der virkelig er sket for dig?
Nej, jeg ved ikke, hvad den betyder. Ingenting.
Den handler om din mor. Hun vil have dig til at stå op.
Ja, men først er der de tre bank.
Og så siger hun: "Op med dig, Marnie. Stå nu op!"
Men jeg vil ikke. Hvis jeg...
Hvis jeg står op, fryserjeg, og de gør hende fortræd.
Hvem? Hvem gør hende fortræd?
Dem! Jeg ved det ikke. Jeg ved det ikke.
Men jeg hører støj. Jeg fryser, og jeg hører støj!
Hvilken støj? Hvordan lyder det?
Hvem laver den?
Du Freud, mig Jane?
Hvis du ikke vil se en terapeut, hvorfor prøver du så ikke at hjælpe dig selv?
Det er derfor, jeg sidder i den fælde, fordi jeg prøver at hjælpe mig selv.
Bare lad mig være, Mark.
Hvis jeg gav dig nogle bøger, ville du så læse dem?
Er det de nye lektier? Frigiditet hos kvinder? Den psykopatiske delinkvente og kriminelle?
-Har du læst dem? -Jeg behøver ikke læse det skidt
for at vide, at kvinder er dumme og svage, og mænd er beskidte svin.
I tilfælde af at du ikke kunne genkende det, så var det en afvisning.
Jeg vil gerne have, du læser dem. Start med Det uopdagede selv.
For guds skyld, Mark, lad mig være i fred! Jeg er træt!
Hvorfor kan du ikke bare lade mig være i fred?
Fordi jeg tror, du er syg.
Er jeg syg?
Se engang på dig selv.
Du er så vild efter at lege psykolog, hvad med dig selv?
Snak om en drømmeverden. Du er patologisk tiltrukket af en kvinde,
som ikke alene er kriminel, men som også skriger, hvis du nærmer dig hende!
Så hvad med dine drømme, farmand?
Jeg har aldrig sagt, jeg var perfekt.
Det var noget af en tale. Den får mig til at tro,
du har bladret gennem en bog eller to.
Hvilken en fandt du mest interessant?
Du er helt vild med at lege doktor, ikke?
Jeg er en stor filmfan. Jeg kender legen.
Kom. Lad os lege.
Skal jeg starte med drømme, eller skal vi associere frit?
Doktor, jeg er sikker på, du er vild efter at associere frit.
Godt, giv mig et ord, så giverjeg dig en association.
Du ved, synål, knappenål, når man gifter sig, begynder problemerne.
Er du klar?
Kom nu. Jeg troede, du ville lege doktor, så lad os gøre det.
Vand.
Bad. Sæbe. Rense. Ren. Gjort ren for mig.
"Og hans tårer vasker dine synder bort og gør dig ny igen."
Baptister. Mor plejede at tage mig med i kirke to gange hver søndag.
Sådan. Jeg holder ikke noget tilbage, vel?
Du bringer det hele frem glimrende, doktor.
Du skal nok få mig op på mine små, paralyserede ben
i næste scene. Fortsæt.
Luft.
Kigge. Og det er, hvad du gør.
Du kigger og larmer og siger, du holder af, men du er unfair og vil have et par.
Sex.
Maskulin. Feminin. Adam og Eva. Jack og Jill.
Jeg slår dit beskidte fjæs, hvis du kommer i nærheden af mig igen, Jack!
Død.
Mig. Hør, Mark...
-Synåle. -Knappenåle.
-Sort. -Hvidt.
-Rødt! -Hvidt. Hvidt! Hvidt!
Det er okay, Marnie. Skat, kom her.
Jeg lader dig ikke ske noget ondt. Du er okay.
-Du er okay. -Hjælp mig!
Hjælp mig. Åh, gud, så hjælp mig dog.
-Hvad er navnet, hr.? -Strutt.
Hr. og fru Strutt.
-Hr. Strutt. -Ja.
-Fru Strutt. -Hvordan går det?
Jeg er Lil Mainwaring, Marks svigerinde.
-Så venligt at komme den lange afstand. -Så pænt at invitere os.
Vent til i morgen, Charlie. Vent til du ser hende på en hest.
-Jeg er lidt nervøs, Mark. -Det har du ingen grund til.
Du er absolut den smukkeste kvinde her.
Den bedst klædte, den mest intelligente. Og du er sammen med mig.
-Jeg tror, alle er her. -Lil har styr på det. Hun har listen
og har lavet bordarrangementet og det hele.
Jeg var ikke til meget hjælp, jeg gør det bedre næste gang.
Du klarer dig fint. Vi må nok hellere cirkulere.
Hvorfor?
-Hvorfor? -Jeg ved det ikke. Jeg sværger.
Han er ikke inviteret. Han har aldrig været inviteret her.
-Det er Lil. -Lil?
-Hun kender ikke engang Strutt. -Det er Lil!
Få mig ud herfra, jeg beder dig.
Det er for sent. De kommer nu.
Hør, du må holde masken. Jeg bakker dig op.
-Åh, goddag, Strutt. -Goddag.
-Godt at se Dem. -Godt at se Dem.
Vi har vist ikke mødtes før, fru Strutt. Mark Rutland.
-Hvordan går det? -Og det er min kone.
Hvordan går det?
Det er en overraskelse. Jeg har ikke hørt om Deres ægteskab.
Vi har meget høje tanker om Deres mand.
Vi har gjort forretninger med Rutland
i meget lang tid.
Jeg tror, vi har mødt hinanden før.
Det tror jeg ikke.
Tænk Dem om igen, fru Rutland.
Er I først blevet gift for nylig?
Marnie og jeg har været gift i to måneder.
Men vi har kendt hinanden i omkring fire år.
Fire år? Før Estelle...
Ja, vidste du ikke det?
Elskede, Betty virker lidt fortabt derovre.
De må undskylde os et øjeblik, fru Strutt.
Lil, vil du sørge for, at hr. og fru Strutts glas
hele tiden er fyldte? Flink pige.
-Jeg får det dårligt. -Du får det ikke dårligt.
Du sagde, vi havde kendt hinanden fire år. Lil troede...
Jeg er flintrende ligeglad med, hvad Lil troede eller tror.
-Middagen er klar, hr. -Godt. De må gerne meddele det.
Middagen er serveret.
Hr. Strutt, min kone synes om Dem. Vil De ledsage hende ind til middagen?
Fem minutter. Jeg er fem minutter efter dig,
og på de fem minutter sneg du dig herop som en tyv
og pakkede til en verdensomsejling.
Jeg vil væk herfra, og du må lade mig gå.
Den mand sender mig i fængsel. Det ved du, han gør!
Hvor er dit mod, Marnie?
Forstår du det ikke?
Han kommer tilbage i morgen for at få mit hoved på et fad!
Jamen, skat, det giver vi ham bare ikke.
Strutt vælter sig måske rundt i alle mulige hævnfantasier,
men han er en forretningsmand.
Det betyder, han lever af forretninger.
-Og? -Og vi prøver at gøre forretninger.
Rutland er en af hans største kunder.
Hvis han insisterer på at opføre sig som det svin, han er, så...
Og han mister andre, skal jeg nok sørge for.
Men først får jeg ham til at forstå, jeg sørger for det.
Selvom du forhindrer ham i en anmeldelse,
forhindrer du ham ikke i at snakke.
Jeg er ligeglad med, om han snakker som et vandfald.
Men det er jeg ikke.
Elskede, har din mor ikke lært dig om kæppe og sten?
Kan du ikke forstå, der kan være andre ting involveret,
andre mennesker, som jeg ikke ønsker, skal høre om mig?
Jo, det kan jeg godt forstå,
men siden du er et forældreløst barn uden venner, hvem kan det så være?
Politiet, pokker tage dig.
Hvad kan politiet gøre, hvis Strutt ikke melder dig?
De kan begynde at efterforske lignende sager.
-Det er noget helt andet. -Ja, det er det.
Hvor mange? Hvor mange andre sager?
Fortæl mig sandheden, for pokker! Du vinder intet ved at lyve.
-Hvor mange gange har du gjort det? -Tre.
Prøv igen.
Fire. Fem med Strutt.
Over hvor lang en periode?
Fem år, og det er sandheden, jeg sværger!
Godt. Hvor meget?
-Hvor meget i alt? -Under 50.000 dollars.
I hvilke byer?
Buffalo, Detroit, Elizabeth i New Jersey og New York.
I New York og Philadelphia
er jeg bare stakkels Mark Rutland, der tabte hovedet over en køn pige.
I de andre er jeg medskyldig efter begivenheden,
-og hæfter på lige fod ifølge loven. -Så lad mig gå.
Du kan ikke være skyldig, da du ikke vidste det.
Da du fandt ud af det, stak jeg af. Bare lad mig gå!
Hvis jeg lod dig gå, ville det hele komme frem.
De har dit rigtige navn. De vil lave et helt dossier på dig.
Når de endelig fanger dig, og det gør de,
vil de bruge alle lovbøger i New York mod dig.
Men hvis vi nu ikke mister hovedet?
Det eneste, vi skal kæmpe med, er Strutts store mund. Det giver os tid.
Sæt dig ned. Hør efter.
Nu kan vi gøre en af to ting.
Vi kan hyre en advokat og en psykiater
og komme med en frivillig tilståelse
og tilbyde tilbagebetaling. Så bliver det hele offentligt.
Men der er gode chancer for, du får en betinget dom.
Nu til alternativet.
Vi kan sammen besøge de steder, du har bestjålet.
Du udtrykker dybfølt sorg og anger.
Og mens du hulker, presserjeg en check på det stjålne beløb
ind i deres små, varme hænder,
og beder dem om at gøre en desperat mand den tjeneste
at trække anmeldelsen tilbage.
Hvis én af dem siger: "Tak, jeg tager pengene,
"men trækker ikke anmeldelsen," har vi et problem.
Så er det en åben retssag og ganske sikkert en dom.
På den anden side, med lidt held kan det lykkes os.
Tænk over det.
Det er sent. Du må hellere få sovet. Du skal op til jagten.
Du forventer da ikke, jeg rider med på jagt.
Naturligvis forventer jeg det.
For det første skal du være væk, når Strutt kommer.
For det andet vil jeg ikke give Lil glæden ved
at se dig med halen mellem benene.
Og, Marnie, i nat står døren åben.
Forio!
En pistol! Giv mig en pistol! Min hest skriger!
-Giv mig en pistol! -Vil du skyde din hest?
Hov, vent lidt!
Jeg kan ikke give Dem en pistol,
min herre er ikke hjemme. Jeg ved ikke, hvad han...
De må være fra forstanden!
Fru Turpin!
Frøken Mainwaring,
denne kvinde kommer farende og forlanger, jeg giver hende en pistol.
Sig til fjolset, hun skal give mig en pistol. Forio er skadet!
-Marnie, vent. Jeg ringer efter dyrlægen. -En dyrlæge kan ikke gøre noget.
Vi har ingen telefon, frøken Mainwaring.
Hvis hesten er slemt skadet, kan jeg give hende Jacks pistol.
Hurtigt. Hurtigt, han lider.
Hent pistolen!
Jeg gør det. Marnie. Vent her.
Har du stadig lyst til at slå ihjel?
Hør nu, Marnie!
Hold dig væk fra mig!
Marnie, hør nu!
Hvis du ikke vil have, jeg gør det, så lad mig hente en af mændene.
Sådan. Sådan der.
Så De kan se, hr. Strutt,
hvor ufordelagtig enhver handling fra Deres side vil være for alle.
For mig, naturligvis. For en syg pige, og for Dem.
Ja, jeg er sikker på, det er den moderne holdning, hr. Rutland.
Men bare vent, til De er blevet et offer.
Prøv at se situationen fra et forretningssynspunkt.
Ja.
Vi har været forretningsvenner i en del år nu.
PENGESKABSKOMBINATION RUTLAND KONTOR - HOVEDINDGANG
Jeg ser gerne, De anvender dem alle nu til min fordel.
Åh, undskyld.
Hallo?
Ja, Lil, hvad er der?
Ja, det forstår jeg. Jeg lægger på nu.
De må tilgive mig, Strutt, der har været lidt problemer underjagten.
Vi må tales ved, muligvis i morgen. Jeg beklager at måtte løbe sådan.
Jeg tager dig hjem, Marnie.
Det er okay, skat.
Du er bare udmattet. Gå nu ikke i panik.
Jeg har talt med Strutt. Jeg tror, vi får overbevist ham.
Jeg lægger den her væk.
Gør det nu. Du vil have pengene.
Du vil have pengene, ellers ville du ikke have taget nøglerne.
Du tog nøglerne, tag så pengene!
Tag dem så!
Det, der er mit er også dit. De tilhører dig. Du stjæler ikke.
Du vil have pengene, tag dem. Tag dem så!
Marnie, nu tager vi til Baltimore for at se din mor.
-Nej! -Jo.
Kom nu.
Jeg vidste, du ville stikke af, og at du ville have penge.
Det tog mig ikke et minut at opdage, nøglen var væk.
Hvis du fortæller min mor om mig, slår jeg dig ihjel.
Hvis du mener om tyverierne, har jeg ikke i sinde at fortælle noget.
Det er din mor, der skal tale.
Marnie, kom nu.
-Nej! -Kom nu.
-Det er okay, Marnie. Du er indenfor. -Hvad i alverden?
Jeg er ked af at komme brasende på denne måde, fru Edgar.
De ved vel, hvordan Marnie har det med uvejr.
Marnie, hold op med at opføre dig tåbeligt.
Hvem er De, hr.? De er ikke hr. Pendleton.
Nej, det er jeg ikke. Hvem er hr. Pendleton?
Hvad har De så at gøre med min Marnie?
Jeg er Mark Rutland, Marnies mand, fru Edgar.
Marnie har ikke haft det så godt.
Hun har vist ikke haft det så godt, siden De havde Deres ulykke.
Min hvad?
De har vist altid kaldt det "Deres ulykke."
Hvad tror De, De taler om?
Komme ind i mit hus sådan og tale om min ulykke!
De er ikke gift med Marnie. Jeg tror Dem ikke.
-Marnie? -Deres datter behøver hjælp, fru Edgar.
De må fortælle hende sandheden.
Hun har ingen erindring om, hvad der skete den nat.
Det er nødvendigt for hende at huske alt. De må hjælpe hende.
Min herre, De må være splitterravende tosset.
Hvis De ikke vil sige det, vil jeg.
Jeg ved, hvad der skete, og jeg fortæller hende det hele.
Nej, det gør De ikke, hr.,
for De kender ikke hele historien, det gør kun jeg!
Siden De er så vidende, fru Edgar,
ved De så også, at Deres datter, Deres smukke, unge datter,
ikke kan holde ud at blive berørt af en mand? Ingen mænd?
Hun ved ikke hvorfor, men det gør De.
Synes De ikke, De skylder hende at hjælpe med at forstå,
hvad der har gjort hende sådan?
Hvilken forskel gør det?
Hun er heldig. Hun er heldig at føle sådan. Rent ud sagt heldig!
Det er meget interessant, fru Edgar. Men jeg har haft en detektiv i gang.
Jeg har læst udskrifterne.
Rapporterne fra Deres mordretssag.
I rapporterne fremgår det tydeligt,
at De levede af mænds berøringer.
Og at det var en af Deres kunder, De myrdede den nat.
Åh, gud!
Var det også uvejr den nat, fru Edgar?
Er det derfor, Marnie er så bange for uvejr? Lynede og tordnede det den nat?
Skræmte uvejret Deres lille pige
foruden alt det andet, der skete?
Forsvind ud af mit hus. Ud!
Jeg har ikke brug for flere beskidte mænd i mit hus!
Hører De mig? Ud!
Ud af mit hus! Ud!
Lad min mor være!
Hører du? Lad min mor være!
Du gør min mor fortræd!
Hvem er jeg, Marnie?
-Hvorfor skulle jeg gøre din mor fortræd? -Du er en af dem!
En af dem i hvide uniformer.
-Ti stille, Marnie! -Nej!
Husk det, Marnie. Fortæl os, hvordan det var.
De hvide uniformer, husker du?
Hvad betyder den banken? Hvorfor får den dig til at græde?
Den betyder, de vil ind.
Dem i de hvide uniformer.
Mor kommer og tager mig ud af sengen.
Jeg kan ikke lide at komme ud af sengen.
Kom, Marnie.
Op med dig. Okay?
Dygtig pige.
Min lille skat.
Sådan.
-Sov du bare videre, skattepige. -Bernice.
Du er da ikke bange for lidt torden, er du vel?
Hvad sker der så, Marnie?
Han kom ud til mig.
Jeg kan ikke lide ham. Han lugter mærkeligt.
Din kaptajn bliver her hele natten.
Du skal ikke græde.
Jeg vil have min mor!
Jeg vil ikke have dig! Lad mig være!
Mor!
Fjern dine beskidte hænder fra mit barn!
Hvad prøver du... Hvad laver...
Mor?
Få ham til at gå, mor.
Jeg kan ikke lide, han kysser mig. Få ham væk, mor!
Få dine hænder...
-Få dine hænder... -Der er ikke noget galt
-med mine hænder! -...væk fra Marnie!
-Hvad er der, Marnie? Hvad er der galt? -Han slog min mor!
-Nej! -Hvad er der galt med dig?
-Nej! -Er du skør eller fuld?
Du skal ikke slå mig. Du rammer dig selv, pigebarn.
Åh, mit ben!
-Mor? -Er din mor kommet til skade?
-Hvordan? Hvordan er hun kommet til skade? -Han faldt hen over hende.
Hun er kommet til skade. Mor.
Marnie. Marnie, hjælp mig!
Jeg må hjælpe min mor!
Marnie?
Jeg slog ham!
Jeg slog ham med en stang. Jeg...
Jeg kvæstede ham.
Sådan. Sådan der.
Du er okay. Det er overstået.
Du er okay.
Jeg troede, da hun mistede hukommelsen om den nat,
at det var et tegn på Guds tilgivelse.
Jeg troede, jeg fik en chance
for at begynde forfra, for at gøre det godt igen.
Det er jeg ked af, fru Edgar. Virkelig ked af.
Din mor fortalte politiet, hun havde slået ham ihjel i selvforsvar.
De kunne se, hvor slemt skadet jeg var. De troede på mig.
Jeg fortalte aldrig sandheden til nogen.
Aldrig.
Ikke engang, da de prøvede at tage dig fra mig.
Ikke engang da.
Du må have elsket mig, mor. Du må have elsket mig.
Du er det eneste, i denne verden, jeg nogensinde har elsket.
Jeg var bare så ung, Marnie.
Jeg havde aldrig haft noget, der var mit.
Ved du, hvordan jeg fik dig, Marnie?
Der var den her dreng, Billy.
Jeg ville gerne have Billys basketball-sweater.
Jeg var 15.
Billy sagde, hvis jeg lod ham gøre det, måtte jeg få sweateren.
Så jeg lod ham gøre det.
Og senere, da du var startet, stak han af.
Jeg har stadig den gamle sweater.
Og jeg har dig, Marnie.
Og efter ulykken, da jeg var på hospitalet,
prøvede de at få mig til at bortadoptere dig.
Men jeg ville ikke. Jeg ville have dig.
Og jeg lovede Gud, lige på stedet,
at hvis han lod mig beholde dig, og du ikke huskede noget,
ville jeg lade dig vokse op og blive anderledes end mig.
-Anstændig. -Anstændig?
Åh, mor!
Du fik da opfyldt din ambition.
Jeg er sandelig anstændig.
Selvfølgelig er jeg en bedrager, en løgner og en tyv,
men jeg er anstændig.
Marnie, det er på tide at have lidt barmhjertighed med dig selv.
Når et barn, uanset alder, Marnie, ikke kan få kærlighed,
tager det, hvad det kan få, på en hvilken som helst måde det kan.
Det er ikke så svært at forstå.
Op med dig, Marnie, mit ben gør ondt.
Sådan. Det var bedre.
Mark?
Hvad skal jeg gøre?
Hvad vil der ske?
Hvad vil du gerne have, der sker?
Jeg vil vel...
Jeg vil have renset op i det hele.
Vil jeg... Vil jeg ende i fængsel?
Nej. Ikke efter hvad jeg har at fortælle dem.
Vi går nu.
Fru Edgar, jeg kører Marnie hjem nu. Hun er meget træt.
Farvel, mor.
Farvel.
Farvel, skattepige.
Åh, Mark, jeg vil ikke i fængsel.
-Jeg vil hellere blive hos dig. -Vil du, min skat?
Send bud efter lægen over bakken.
Ring efter lægen. Ring efter sygeplejersken.
Ring efter damen med alligatortasken.